Niciun alt artist, în afară de J. M. W. Turner, nu a încercat la fel de mult ca Claude Monet (1840–1926) să surprindă lumina însăși pe pânză. Dintre toți impresioniștii, bărbatul pe care Cézanne îl numea doar un ochi, dar Dumnezeule ce ochi! a rămas fidel principiului fidelității absolute față de senzația vizuală, pictând direct din obiect. S-ar putea spune că Monet a reinventat posibilitățile culorii. Fie că a fost prin interesul său timpuriu pentru gravurile japoneze, timpul petrecut ca soldat în lumina orbitoare a Algeriei, sau cunoștința personală cu marii pictori ai sfârșitului de secol XIX, opera pe care Monet a realizat-o de-a lungul vieții sale lungi a schimbat pentru totdeauna modul în care percepem atât lumea naturală, cât și fenomenele sale însoțitoare. Punctul culminant al explorărilor sale a fost seria târzie de nuferi, pictată în propria sa grădină de la Giverny, care, prin abordarea lor aproape totală a lipsei de formă, sunt cu adevărat originea artei abstracte. Această biografie face dreptate deplină acestui artist remarcabil și profund influent și oferă numeroase reproduceri și fotografii de arhivă alături de un comentariu detaliat și perspicace.