Arta corporală poate spune povești personale. Când este legată de o viață dificilă sau traumatică, poate chiar să restabilească sentimentul de bine. Ca director al unui centru comunitar de sănătate timp de douăzeci și șapte de ani și ca asistent medical practicant timp de peste patruzeci de ani, Donna Torrisi a devenit fascinată de poveștile din spatele tatuajelor pacienților săi. Când a început să întrebe paciente despre marcajele lor, au apărut teme de traumă, durere și pierdere, iar devenea clar că arta imprimată de neșters pe corpurile lor a jucat un rol în vindecarea și răscumpărarea lor. Femeile prezentate în Tattoo Monologues demonstrează vulnerabilitate și curaj în timp ce împărtășesc atât narațiunile personale despre tatuajele lor, cât și fotografii cu imaginile de pe corpurile lor. Aceste femei reprezintă culturi, etnii și contexte profesionale diverse, dar sunt unite prin utilizarea tatuajelor ca instrument pentru procesarea experiențelor traumatice de viață. Imaginile, poveștile, emoțiile și călătoriile din această carte spun împreună o poveste convingătoare. O poveste despre piele și cerneală. O poveste despre traumă și adversitate. O poveste despre curaj și reziliență.